‎De unde-ai știut?
‎Vorbesc rusă.
‎Futu-i.
‎Nu.
‎Ce dracu' s-a-ntâmplat?
‎Ne-ar fi omorât.
‎Să-mi bag.
‎Hei. Ce faci?
‎- Tre-să curățăm rahatu' ăsta. ‎- Stai.
‎- Să stau? De ce să stau? ‎- Trebuie să-l sunăm pe Kai.
‎- Kai? ‎- Lu Xin, te rog, ascultă.
‎De ce? Kai n-are ce să facă, ‎uite ce-i aici. Ești nebună?
‎Ascultă-mă. Vreau să-ți spun ceva
‎și trebuie să m-asculți.
‎Sunt polițistă.
‎Ce?
‎Pe McCullough îl caut, nu pe tine.
‎Ce dracu' se-ntâmplă?
‎Jur că o să-ți explic tot.
‎Nu.
‎Băga-mi-aș!
‎Nu mișca!
‎Stai unde ești și nu-ndrăzni să te miști.
‎Trebuie să-l sunăm pe Kai...
‎acum.
‎MAESTRUL WAH
‎Ce-ai pățit?
‎Îl știi cumva?
‎E important.
‎Nu cred. De ce?
‎CG?
‎Ți s-a...
‎Ți s-a adeverit profeția.
‎Unde ești?
‎La Garajul lui Lee.
‎Bine, vin acum.
‎Hai cu mine.
‎- Și clienții? Ești nebun? ‎- S-a-ntâmplat ceva?
‎Vreau să veniți cu mine. Amândoi.
‎Acum.
‎Cartierul Chinezesc îmi aparține.
‎N-o să găsești nimic ‎în afară de propria moarte.
‎O să pleci...
‎azi.
‎Vouă, chinezilor, vă place băutura.
‎Și nouă, scoțienilor.
‎Noi doi...
‎avem multe-n comun.
‎Vreau să-ți ofer o alternativă...
‎- ...la problema ta. ‎- Tu ești problema.
‎Tre-să recunosc...
‎M-ai înveselit un pic.
‎Zi-mi o chestie.
‎De ce-ți pasă atât ‎de Cartierul Chinezesc?
‎Dar ție?
‎Pân-la urmă...
‎nici măcar oraș nu e.
‎E doar o mahala ‎într-o zonă de top din San Francisco.
‎În timp ce lumea...
‎Într-un cuvânt...
‎e totul.
‎Îți las ție lumea. ‎Dar Cartierul Chinezesc e-al meu.
‎Mda...
‎Ca „Regele Nebun”...
‎mă opun.
‎Deci cred c-o să mai stau.
‎E...
‎E-un truc interesant, prietene.
‎Dar din păcate...
‎n-o să te scoată de-aici viu.
‎Zic și eu.
‎Cum ziceam...
‎Noi doi...
‎avem multe-n comun.
‎Cine ești?
‎Acum, după ce-am văzut că ești ‎cine presupuneam...
‎poate că merită să-ți zic.
‎Dacă ai câteva minute.
‎Te-ascult.
‎Bun, atunci.
‎Dacă tot mi-ai cerut...
‎Încep cu-nceputul.
‎SCOȚIA
‎Te-am tot căutat, Alistair.
‎De unde știi cum mă cheamă?
‎Poți să lupți. Bun.
‎Ia-o.
‎În iad, vrăjitoareo!
‎Nu-ți fie frică. E o forță a binelui. ‎Cu ea omori Războinicii Wu.
‎Doar sabia îmi trebuie ca să te-omor.
‎Ai fost ales.
‎De cine?
‎De Dao.
‎Nu știu niciun Dao.
‎Nu te-apropia cu placa aia demonică!
‎Du-te de-aici!
‎E Placa Călugărilor.
‎- Te face mai puternic. ‎- Sau mă omoară.
‎Dacă mori, ‎va fi vina unui Războinic Wu, nu a Plăcii.
‎Scapi de ea doar după moarte.
‎Dacă moartea te face să dispari, ‎atunci abia o aștept.
‎Acceptă-ți destinul ‎sau cei la care ții vor muri.
‎Nu mai sunt mercenar.
‎Nu mă interesează războiul tău.
‎Va fi război.
‎Ai o familie.
‎Asta o să-i protejeze și pe ei, ‎și pe restul.
‎Tu ești Asasinul Wu, Alistair.
‎Ai fost ales.
‎Ia-o.
‎Nu-ți fie frică.
‎Nu mi-e.
‎Deci Placa Călugărilor îți dă forță.
‎Și Unchiul Șase are o altfel de putere?
‎E Wu-ul de Foc.
‎Da.
‎Kai, serios?
‎Ăștia trei sunt morți, nu-i o glumă.
‎Nu glumește.
‎Am văzut cu ochii mei.
‎Crede-mă.
‎Să te credem? Nici măcar nu te știm.
‎Și ca să știți, am văzut „Asasinul Wu”,
‎cu ochii mei.
‎Nu-i el. E-un tip bătrân și chel.
‎Ți-am zis.
‎Fețele mă protejează.
‎Hai, frate, nu-s chiar așa drogat.
‎Să-mi bag! Ok.
‎Rahat.
‎Oprește-te.
‎Uite...
‎Tot ce-a zis e adevărat.
‎Suntem toți implicați. Chestia asta...
‎e reală.
‎Trebuie să vedem ce facem,
‎cum îl ajutăm pe Kai...
‎și cum supraviețuim.
‎- Stăm lângă trei morți. ‎- Știu.
‎- Revino-ți. Puteai fi printre ei. ‎- Să-mi revin?
‎Kai, nu știu cum ai făcut aia cu fața, ‎dar ce zici e imposibil.
‎Parcă ești nebun.
‎Și nu așa funcționează lumea, nu?
‎Nu există... puteri magice.
‎Nu știu ce s-a-ntâmplat ‎sau de ce-l susții, dar...
‎nu vă cred. Îmi pare rău.
‎- Nu contează. ‎- Eu cred.
‎Am văzut, îi cred.
‎- Ce dracu'-ai văzut? ‎- Tu n-ai... Am văzut, Jenny.
‎Doamne!
‎Sunt plin de sânge.
‎Am avut un vis, Maggie.
‎Și am văzut-o.
‎Erai și tu, și Liam.
‎Vă înecați.
‎Din cauza unui vis ‎fugim noaptea prin pădure?
‎Aici e sigur.
‎Departe de mare...
‎și de ea.
‎Cine e „ea”?
‎Ai auzit de spiritul apei, Kelpie?
‎- Care-și schimbă forma. ‎- Da, destule.
‎Nu-i doar o poveste.
‎Există.
‎O, chiar există, serios?
‎Da, există.
‎Și știe cine sunt.
‎Și știe ce pot.
‎Încerci să mă faci geloasă?
‎Inelul e la mine
‎și spune că ești al meu.
‎Dacă poate da de mine...
‎atunci vă poate găsi și pe voi.
‎N-o s-o las.
‎Nu mi-e frică de un kelpie, tată.
‎Normal că nu ți-e...
‎fiindcă ești un McCullough. ‎Curajos ca un mistreț.
‎Odihnește-te.
‎Toți știm că e imposibil
‎să omori un kelpie.
‎Deci dacă e adevărat ce zici, Alec...
‎o să fugim mereu, nu?
‎Am primit puteri mistice.
‎Alec.
‎Termină, dragă.
‎Maggie, te rog. ‎Am primit puteri mistice,
‎ca s-o omor.
‎Dar nu pot, până nu sunteți în siguranță.
‎Cred că te-ai îmbolnăvit, dragă.
‎Te-am mințit vreodată?
‎Îți tai limba dacă-ncerci.
‎Crede-mă de data asta.
‎Tată, mi-e foame.
‎Când mân...
‎Liam!
‎- Liam! ‎- Fugi, Maggie!
‎- Nu! ‎- Maggie, e kelpie-ul, ai grijă!
‎Wu de Apă.
‎Lasă-l în pace, kelpie nenorocit!
‎„Să salvezi lumea,
‎are un preț”, mi-a zis.
‎„Nu toți cei la care ții vor supraviețui.
‎Dar tu tre-să reziști.”
‎Și aș-am făcut.
‎Aș-am făcut.
‎O să fim ok.
‎Nu eu am pornit incendiul.
‎Îți vine să crezi?
‎Am crezut c-a fost vina mea, ‎că din cauza mea s-a ars Lu Xin.
‎Acum...
‎toate-au luat-o razna.
‎Ai tot dreptul să te enervezi.
‎Nu m-am enervat.
‎M-am ușurat, de fapt. E ciudat?
‎Nu.
‎E cel mai normal lucru din seara asta.
‎Chiar e real?
‎Ce zice Kai?
‎Dacă e...
‎- ...atunci o să-l ajutăm. ‎- Și dacă nu e?
‎Îl ajutăm oricum.
‎Știai ce-a făcut Unchiul Șase? ‎Înainte de asta?
‎Nu.
‎În tot timpul ăsta, ‎am crezut că ne-a salvat.
‎Am crezut că-i un erou.
‎A plătit pentru operații.
‎Știai treaba asta?
‎Nu.
‎A avut grijă de noi.
‎De mine.
‎Are sens.
‎El a pornit incendiul, ‎iar noi am fi murit. Imaginează-ți vina.
‎Cu un lucru ai dreptate.
‎Trebuie să moară.
‎Unchiul Șase trebuie să moară.
‎- Mă ocup. ‎- Pe dracu'.
‎Te știu. N-o să poți.
‎- Trebuie. ‎- Atunci te-ajut.
‎- Nu. ‎- Atunci dă-mi mie puterea.
‎- Îl omor eu pe Șase. ‎- Nu merge așa.
‎De unde știi?
‎N-ai habar despre puterea asta, nu?
‎Uite. ‎Tipul pentru care lucrezi, McCullough...
‎e în profeție.
‎- Cred c-o s-o omoare pe Jenny. ‎- Pe Jenny?
‎De ce?
‎Nu știu încă. Nu mi-e clar.
‎- Și vrei s-am grijă de ea? ‎- De tine vreau s-ai grijă.
‎Doar prin tine ‎poate s-ajungă McCullough la ea.
‎Și CG?
‎E polițistă, ‎o s-o doară-n cur de noi, știi, nu?
‎Am încredere-n ea.
‎- Eu n-am. ‎- Atunci ai încredere-n mine.
‎Cadavrele nu pleacă singure.
‎BMW X5.
‎E parcat în față, adu-l aici.
‎De ce?
‎Să-i punem în el.
‎Ok.
‎Și după?
‎Scăpăm de mașină.
‎Cum?
‎Știu un tip.
‎Da.
‎Ok. Bun.
‎Mă duc.
‎Ce-o să faci?
‎Te duc acasă.
‎Te rog, spune-mi că ăsta e doar un truc.
‎Și că familia mea încă trăiește.
‎Moartea e parte din viața Asasinului Wu, ‎ți-am zis.
‎Adu-i înapoi.
‎Nu pot.
‎E prețul salvării lumii.
‎Ai puteri magice.
‎Poți să-i aduci înapoi.
‎Nimeni nu poate reînvia.
‎Atunci du-mă la ei.
‎Lasă-mă să fiu cu ei.
‎Canalizează-ți durerea, Alistair. ‎Doar cu toată forța, omori Wu-ul de Lemn.
‎N-o să fie ușor, se poate vindeca.
‎Trebuie să-l omori, Alistair.
‎Poți să-l omori.
‎Așa-i.
‎Îl omor.
‎Și după ce termin...
‎mă-ntorc și te omor pe tine.
‎De ce tu?
‎Mersi.
‎Dao-ul putea să aleagă pe oricine.
‎Un soldat, un polițist, pe Lu Xin.
‎Pe tine.
‎Exact.
‎Ai putea să mergi ‎la părinții tăi până se termină.
‎Serios? Lui Tommy și lui Lu Xin ‎nu le-ai zis să fugă-n Hong Kong.
‎Ei nu-s ca tine.
‎M-ai văzut să fug de vreo luptă?
‎Am stat să mă ocup de restaurantul ‎părinților mei, s-am grijă de Tommy, să...
‎Luptăm împreună.
‎Acum e diferit.
‎Ai zis că Dao-ul ar fi trebuit ‎să m-aleagă pe mine, nu?
‎Așa a făcut.
‎Ne-a ales pe toți, prin tine.
‎Trebuie să luptăm împreună. Sunt sigură.
‎Și ai nevoie de-ajutor.
‎Mereu ai avut.
‎Ai dreptate.
‎Tre-să omor Wu-ul de Foc.
‎Adică pe Unchiul Șase.
‎Nu mai e Unchiul Șase.
‎Sper c-ai un plan.
‎Nu știe că-s Asasinul Wu.
‎Nu-i un plan.
‎E tot ce am.
‎Nu poți să omori capul Triadei ‎pur și simplu. Are soldați.
‎Și pe Zan.
‎Și e Unchiul Șase.
‎E tatăl tău.
‎Iar eu te am pe tine.
‎Arma mea secretă.
‎Exact. Asta tot încercam să-ți zic.
‎Ți-a luat ceva.
‎O rezolvăm cumva, Kai. Noi doi.
‎În seara asta.
‎Bob Arianul se bagă.
‎Dar o să mă coste.
‎Și Tommy a terminat de curățat garajul.
‎Ce dracu' fac?
‎Polițiștii nu distrug dovezile ‎și nu acoperă crimele.
‎Prind oameni răi, asta fac.
‎Ca mine?
‎Da.
‎Ca tine.
‎Poate că-s mai bun decât crezi.
‎Când eram mic, ‎tot ce voiam era să mă respecte familia.
‎Să n-am șefi, să-mi fac un nume.
‎Deci ai început să furi mașini?
‎Totul s-a schimbat...
‎după incendiu.
‎Toți se prefăceau că nu văd cicatricile, ‎deci...
‎mă prefăceam și eu.
‎Dar tot ca un monstru mă simțeam.
‎Știi de ce lucrez sub acoperire?
‎Când pretind că-s altcineva...
‎pot să nu fiu eu.
‎Vreau să-ți zic ceva.
‎Când am apăsat azi pe trăgaci...
‎m-am simți bine.
‎Par nebun, nu?
‎Nu cred că mai contează.
‎Cum te cheamă de fapt?
‎Christine.
‎Christine Gavin.
‎Încântat...
‎Christine.
‎A zis c-o să fie greu ‎să omor Wu-ul de Lemn.
‎Din cauză că se poate vindeca.
‎Avea dreptate.
‎Dar eu am avut o armă secretă.
‎Dorința de a-mi aduce familia înapoi.
‎Ăsta era planul.
‎La asta mă gândeam ‎de la răsărit până la apus.
‎Zi de zi.
‎Doar așa am reușit să înving ‎Războinicii Wu.
‎Prin dorința asta efemeră.
‎Te rog ascultă-mi rugăciunea.
‎Adu-mi dragostea înapoi.
‎Dă-mi viața înapoi.
‎Lasă soarele să strălucească din nou...
‎pe sufletele lor.
‎Pe sufletele lor.
‎De-atunci, de când sunt Wu-ul de Lemn, ‎am înțeles de-atâtea ori...
‎că oricât ți-ai dori, ai iubi, ‎ai sacrifica, sau ai suferi,
‎odată ce-ai murit, ‎nimeni nu-ți poate da viața-napoi.
‎Când ești aproape de moarte, poți scăpa, ‎dar dacă te-ai dus, nu te mai întorci.
‎Asta e lecția pe care-a trebuit s-o îndur,
‎din nou și din nou,
‎în ultimii 500 de ani.
‎Adu-i înapoi!
‎Nimeni nu trăiește 500 de ani.
‎Și totuși...
‎uite-mă.
‎Asta-nseamnă...
‎- ...că și eu sunt nemuritor? ‎- Nu.
‎Doar Wu-ul de Lemn are abilitatea asta.
‎De a vindeca.
‎La fel ca tine,
‎pot aduce moartea...
‎și alte nenorociri.
‎Dar ghimpele din coastele mele
‎e Asasinul Wu.
‎N-ar fi fost dacă...
‎păstrai Placa Călugărilor.
‎Așa-i.
‎Am renunțat la ea.
‎Sperând să-mi pot reînvia familia.
‎Iar blestemul...
‎acelei erori...
‎m-a lăsat cu o viață și mai lungă fără ei.
‎Dar...
‎asta e.
‎Știi că Asasinul Wu e aici, nu?
‎În San Francisco.
‎Îl simt.
‎Și asta ne face vulnerabili.
‎Deci despre asta e vorba.
‎Să omorâm Asasinul Wu.
‎N-ai viziune, prietene.
‎Te chinui să conduci Cartierul Chinezesc,
‎când poți avea toată China.
‎Puterile tale...
‎sunt magnifice.
‎Dar ca să-l oprești, trebuie mai mult.
‎Alătură-mi-te.
‎Alătură-te celorlalți.
‎- Ceilalți? ‎- Suntem cinci.
‎Asasinul e doar unul.
‎Te provoc...
‎să-ți imaginezi cum ar fi...
‎să fii unul din liderii unei noi lumi,
‎în afara scumpului tău Cartier Chinezesc.
‎Alătură-mi-te.
‎Kai?
‎Cât e ora?
‎Am nevoie de-ajutor.
‎Toaleta sau cuptorul?
‎- Aduc sculele. ‎- Niciuna.
‎Nu poți să le cumperi mâine, când deschid?
‎Îmi trebuie acum.
‎Ok, mă duc după chei.
‎Migdale amare crude?
‎Aconit? Clorură de potasiu?
‎Mda.
‎Nu-i greu să omori pe cineva cu otravă.
‎Dar n-o să fie o moarte ușoară.
‎Dacă îl privești în ochi ‎în timp ce se stinge, nu uiți niciodată.
‎În Vietnam...
‎m-au detașat în Valea Ia Drang.
‎A fost cel mai teribil și frumos loc ‎pe care l-am văzut vreodată.
‎Până-n ziua de azi.
‎Aveam un băiețaș în brigadă,
‎din Cedartown, Georgia.
‎Mamă, cât ura mâncarea.
‎Zicea...
‎„Nu vietnamezii ne omorau, ci mâncarea.”
‎Și-ntr-o zi, băiețașul ăsta...
‎a cumpărat niște supă ‎de la o bătrână dintr-un sat.
‎Da, mirosea bine supa.
‎Toți ne uitam geloși ‎cu câtă poftă o mănâncă.
‎Dar în noaptea aia...
‎n-am mai fost așa geloși ‎când vedeam cum își vomită mațele.
‎Erau 37 de grade afară.
‎Stătea acolo...
‎transpirând.
‎Tremura.
‎Avea halucinații.
‎A murit în brațele mele.
‎Am văzut cum i-a dispărut ‎strălucirea din ochi.
‎Nu știu ce faci, Kai,
‎dar ascultă-mă, și renunță.
‎Fac ce e nevoie, dle Young.
‎Deci acum sunt complice.
‎Știu.
‎Îmi pare rău.
‎Să cauți alt vânzător.
‎Sun-o pe Zan.
‎Pe Zan n-o „suni” așa.
‎Spune-i că Jenny Wah vrea o revanșă.
‎Intră.
‎Am adus niște mâncare.
‎În mijlocul nopții?
‎Supă de pepene.
‎Preferata ta.
‎În semn de pace.
‎N-aveai somn?
‎Am multe pe cap.
‎Niciodată n-ai dormit.
‎M-am tot gândit la restaurant ‎și la oferta ta.
‎Mai e valabilă?
‎Parcă ziceai că-ți ajunge furgoneta.
‎Oamenii se schimbă, nu?
‎Așa-i.
‎Dar nu tu.
‎Asasin Wu.
‎Dacă vrei să mă omori, ‎e nevoie de mai mult de-atât.
‎De unde-ai știut?
‎Te-am văzut.
‎La cazinou.
‎Deci, ce facem acum?
‎Ne luptăm?
‎E destinul nostru.
‎Dacă nu alegem să-l schimbăm.
‎Avem multe de discutat.
‎Întrebarea e...
‎Ești gata să m-asculți?